Куронеко.
Така наричах момичето, с което се сприятелих като дете.
Наистина ли си виждала извънземни? - Да.
В един злощастен ден преди 10 години
допуснах две непоправими грешки.
Първата ми грешка бе, че не се върнах в този момент.
Рьота! - А втората ми грешка...
Защо сграбчих ръката на Куронеко?
От този ден насетне наблюдавам сам нощното небе.
Куронеко.
Де да можех да те зърна отново.
The Eastern Spirit Subbing Squad представя
БРЮНХИЛДЕ В МРАКА
Ролите озвучават ТАНЕДА РИСА
СУЗАКИ АЯ
ТАДОКОРО АЗУСА
МАО ИЧИМИЧИ, ОСАКА РЬОТА и др.
Музика ТОКИСАВА НАО
Автор ОКАМОТО ЛИН
Режисьор ИМАЙЗУМИ КЕН'ИЧИ
ДОКАТО ТЕ ЧАКАМ
Сега съм ученик в 11-и клас и една от целите ми
е да започна работа в НАСА.
Може би с нейните ресурси ще докажа това,
което Куронеко не успя - че извънземните съществуват.
Това бе шансът ми да й се реванширам.
Откъде си сигурна, че извънземните съществуват?
Няма да повярваш, дори да ти кажа. - На теб ще повярвам.
Сигурна съм, защото съм ги срещала.
Дори знам къде се крият в момента! - Заведи ме при тях тогава!
Добре.
Но трябва да ми обещаеш, че ще го запазиш в тайна.
С Куронеко бяхме почти неразделни.
Харесвах я и си въобразявах, че знам всичко за нея.
Но за пръв път я чувах да говори за извънземни.
Трудно ми беше да й повярвам. - Извънземните са по-нататък.
Когато ги видиш, ще ми повярваш.
Тогава се случи нещастието.
Рьота!
Свестих се в болницата. Бях оцелял като по чудо.
Казаха ми, че Куронеко е приета в друга болница.
Как можех да я накарам да ми прости?
Дали щеше да забрави за станалото,
ако докажехме, че извънземните съществуват?
Само за това можех да мисля, докато лежах в болницата.
Но в деня на изписването ми научих ужасната истина.
Падайки от язовирната стена, Куронеко беше загинала на място.
Звучи нелепо, но дори не знам името й.
Помня единствено бенките на подмишниците й
и че я наричах Куронеко.
Добро утро! - Добро утро!
Видя ли, Мураками? - Какво?
Изкарал си най-високия резултат на националния изпит за 11-и клас.
Да, но съм едва трети спрямо всички гимназисти.
Не бъди толкова скромен!
Ти си отличникът на годината! Трябва да се гордееш!
Благодаря, Кашиваки.
Лаконичен както винаги.
Трябва ли да си толкова студен с момичетата?
Не съм студен с тях. Просто не ги разбирам.
Часът започва. Намерете си местата по-бързичко.
Ще ви представя новата ви съученичка. - Нова съученичка? Ама че работа.
Изпитът за прехвърляне е адски труден.
Това е Куроха Неко.
Куроха... Неко?
Искам да й помагате... Какво има, Мураками?
Изглежда досущ като нея. Излъчването й е различно, но...
Това трябва да е Куронеко!
Точно така! Не съм виждал тялото й.
Само ми казаха, че е мъртва. Възможно ли е...
Ти си жива!
Не мисля, че сме се срещали преди.
Не! Тогава бяхме деца и може да си забравила,
но двамата с теб бяхме приятели!
Бяхме? - Ще ти го докажа!
Не знам за какво говориш. - Все ми е тая!
Млъкни за момент и ми покажи подмишниците си!
Подмишниците й?
Леле... - Правилно ли чух?
Прекаленото зубрене е размътило мозъка му.
Не предполагах, че е такъв.
Куроха, униформата ти е прекрасна. От старото ти училище ли е?
Автентична е. - Автентична?
Изглежда, съм се припознал.
Днес ще упражняваме плуването под вода.
Бъдете внимателни. - Добре!
Погледни я! - Това се казва тяло трепач!
Не съм вярвал, че ще видя такива прелести в училище!
Тук е пълно със зубрачки, които не мязат на нищо.
Отпусни се, Куроха. - Не е толкова дълбоко.
Гледай само! - От този ъгъл се вижда всичко.
Иде ми да преплувам дотам
и съвсем "неволно" да опипам тези балкони!
И сигурно не виждаш нищо нередно в това?
Готови ли сте? - Да!
Добре, потопете се.
Кашиваки! - Какво става?
Госпожо, кракът на Кашиваки се заклещи във филтъра!
Не й достига въздух!
Кажете им да спрат помпата! - Добре.
Това се очакваше.
Днес, двама ученици в това училище...
Господи, нямаме достатъчно време!
... ще умрат.
Измъкна се! Кашиваки, добре ли си?
Госпожо...
Слава богу! - Ще се оправиш!
За момент я бях отписал. - Извади късмет.
Потъването на паважа запуши помпата и я спря.
Такова нещо не се случва всеки ден.
И то в точния момент. Това се казва късмет.
След ден като днешния
гледката на звездите ще ми се отрази добре.
Не мога да си го избия от главата.
Знам, че Куроха не е Куронеко.
Тя е мъртва.
Но защо ми е толкова трудно да свикна с този факт?
Въпреки че минаха 10 години, още не мога да приема смъртта й.
Ще ми се да можех да забравя за нея.
Ти какво правиш тук?
Звездите ли наблюдаваш? - Да. Кацането на "Аполо" на Луната
е запалило много хора по астрономията.
Затова са построили тази обсерватория.
Уви, аз съм последният останал член на клуба по астрономия.
По-големите ученици завършиха миналата година
и, ако не набера нови членове, вероятно ще го закрият.
Извинявай. Изглеждащ досущ като моя приятелка от детството.
Затова наговорих онези глупости по време на часа.
Просто едно чудато момиче, което вярваше в извънземни.
Но тя почина и вината за това е моя.
Затова търся извънземните вместо нея
и гледам през телескопа всяка вечер.
Нека да изясним нещо.
Не съм приятелката ти от детството и не знам нищо за теб.
Срещаме се за пръв път.
Това ми е ясно. Защо обаче дойде тук?
Исках да ти кажа нещо.
Днес двама ученици трябваше да умрат.
Единият беше момичето в басейна, но тя се спаси.
Чуваш ли се какво говориш?
Другият, който трябваше да умре...
... си ти.
Трябвало е да умра? Какво искаш да кажеш?
Последният автобус заминава в 20,20 ч.
Винаги се качвам на него.
Хвани го на всяка цена.
Ако го изпуснеш, ще умреш.
И сигурно очакваш да повярвам на това "пророчество"?
Не ми пука. Просто хвани автобуса.
Няма нужда да ме убеждаваш.
Ако го изпусна, няма как да се прибера.
Добре, чудесно. В такъв случай ще си вървя.
Колко на брой са всички съзвездия?
Тези са от древността. Там има списък с имената им.
Това ли? Едно, две, три...
Не е нужно да ги броиш. Шест реда по осем колони: общо 48.
Как ги пресметна толкова бързо? - Шегуваш ли се?
Достатъчно е да знаеш таблицата за умножение.
Какво е таблица за умножение?
Как може да не знаеш? Това се учи във втори клас!
Разбира се, че знам. Таблицата за умножение е...
Просто не я харесвам особено.
Две по две? - Какво?
Щом знаеш таблицата, трябва да знаеш и отговора.
Колко прави две по две? - Ами...
Колко е две по две? - Твърдо канапе?
Осем по две? - Крава и едно теле?
Осем по осем? - Животът ти виси на косъм?
Как са те приели тук, щом не знаеш дори таблицата за умножение?
Млъкни, млъкни! Имам си начини! Много начини!
Начини?
Е, добре. Признавам ти го. Може да си по-умен от мен,
но аз пък съм по-силна!
Тренирала ли си нещо? - Не.
Какво й става на тази? Дрънка всякакви небивалици.
Изключено е да загубя от момиче, което не е тренирало.
Да направим една канадска борба. - Дадено.
Хайде. Едно, две, три...
Съжалявам! Не си знам силата!
Дай да видя ръката ти!
Не изглежда особено жилава. По-скоро е нежна.
Защо се изчервяваш?
Никой не ме е докосвал така. Неловко ми е.
Недей да си мислиш глупости.
Сега като се загледах, тя е доста привлекателна.
И нищо чудно. Прилича на Куронеко.
Значи е мой тип.
Доволен ли си? - Още не. Стегни мускул.
Мускул? - Да, направи го.
Само толкова ли можеш?
Как можах да загубя от кекаво момиче като теб?
Откъде да знам! Може би си слабак!
Си кю, си кю. Да, аз съм. Край.
Любителско радио?
Прогнозата се промени. Сега е още по-лоша. Край.
Щом вече няма значение дали ще изпусне автобуса,
да го оставим ли да умре? Край.
Добре, ще му кажа. Край на връзката.
Излиза, че няма значение дали ще изтървеш автобуса.
Какъв беше този разговор?
Вместо да го хващаш, по-добре остани тук.
Щом не можеш да се прибереш, просто пренощувай тук.
Предупредих те. Най-добре ще е да ми повярваш.
Когато го видиш, ще ми повярваш.
Да предположим, че всичките й думи са истина.
Ако животът ми зависи от това дали ще изпусна автобуса...
Така значи.
В случай, че прогнозата й е вярна, трябва да завали всеки момент.
Дотук с това. Казаха, че времето ще е ясно.
Какво... Наистина заваля?
Значи успях да спася и двамата.
Дръж се, Акане! Акане!
Твърде късно е за мен.
Неко, вземи го и бягай.
Забрави всичко останало, но не и това.
Само ти можеш да спасиш света от сигурна гибел.
Акане! Акане!
Нямам представа как бих могла да спася света от гибел.
Но да спасявам обречени хора е нещо, което умея.
Си кю, си кю.
Какво? Невъзможно!
Изпуснах автобуса, както ми каза, но не останах в обсерваторията.
Според нея сега трябва да умра.
Дали й вярвам? Не, въпреки че ми се иска.
Трябва да потвърдя думите й, дори да се наложи да рискувам.
Дали смъртта ми зависи от момента на качване в автобуса?
Не вярвам някой да ме нападне насред този пущинак.
Ако ме връхлети природно бедствие, ще има и други жертви.
Трябва да е нещо, което се случва по време на дъжд.
Свлачище! Шегуваш ли се?
Проклятие! Не мога да помръдна!
Това момиче наистина вижда в бъдещето!
Казах ти да не се прибираш, глупчо!
Що за човек е тази? Разцепи скалата на две?
Знаех си, че ще умреш, ако изпуснеш автобуса.
Затова те предупредих.
Но след като говорих с теб, прогнозата се смени.
Ако се бях качил,
автобусът щеше да се забави и да попадне на пътя на скалата.
Поне такъв извод направих от думите ти.
Сблъсъкът щеше да убие много повече хора.
Затова ме накара да остана в обсерваторията.
Щом си разбрал всичко, защо не ме послуша?
Повече искам да разбера какво всъщност си ти!
Аз съм...
... вещица. - Какво? Не ставай глупава.
Значи вярваш в извънземни, но не и във вещици?
Науката не отрича съществуването им.
С магията е точно обратното.
Щом не си вещица, какво е обяснението за всичко това?
Все пак ти разцепи скалата и ме победи с тази кльощава ръка.
Не ми се подигравай! - Ако си истинска вещица,
как се сдоби с тези сили?
С операция и доста медикаменти.
Това няма нищо общо с магията!
Не ми се щеше да разкривам силите си.
Избягах от лабораторията и исках да ги запазя в тайна.
Вече не чувах и дума от това, което казваше.
Дълбоко в сърцето си таях надежда,
че Куроха може да е Куронеко.
Но това момиче нямаше нейните бенки.
Превод и субтитри: Ragnos
Eastern Spirit ® 2014 www.easternspirit.org